Els ètims catalans dins el Codex Cumanicus - Redondo, Jordi (Ítaca: Revista de Filología, 2021)
El lèxic trilingüe preservat en l’anomenat Codex Cumanicus, que hauria estat creat per a les necessitats de la predicació entre els pobles túrquics establerts a la ribera de la mar Negra, es conserva com a part d’un únic manuscrit datat a les primeries del segle XIV. L’estructura i la composició del lèxic segueix un patró força comú des de segles enrere, però la tria lingüística mereix atenció per la seua singularitat, atès que aplega les llengües llatina, persa i cumana, aquesta darrera una variant de la branca septentrional occidental de la família turca dins la uraloaltaica. El lèxic testimonia, doncs, situacions de contacte lingüístic que promovien alhora els préstecs i altres fenòmens d’interinfluència. El nostre propòsit és el de presentar i comentar aquells elements d’origen romànic per als quals proposem una procedència catalana. Anteriors treballs sobre el contacte lingüístic entre el català i el grec o entre el català i el turc no guarden relació amb aquest treball pel que fa a la metodologia per a l’obtenció de dades; sí que hi és comuna l’aplicació tant de la comparació lingüística com de la perspectiva social en què es produeix el fet de llengua.